Budimpešta
MORILKA MOREAU, S.
Moskva
Kako si odprl vrata?
Kaj počneš? Odpri sektor 2.
Kako si prišel ven? Nazaj v celico.
Nazaj, sem rekel!
Priskrbimo ti družbo.
Žal mi je.
Pošlji paznike. –Poskušam.
Pripravljen. Kako je spodaj? –Kako? V kanalizaciji sem.
Vrata se ne odprejo. Vključi alarm!
Izgubili smo nadzor! –Stotnik!
Na položaju sem. Začni z drugo fazo.
Kaj počneš? –Kaj je narobe? Kaj se dogaja?
Ne gre na kraj odhoda. –Mirno. Ve, kam gre.
Ne, ne bom odprl teh vrat.
Pojdi na kraj odhoda, Ethan.
Vem, kaj to pomeni, ampak ne smem.
Pojdi na kraj za odhod, Ethan!
Kar čakal boš? Čakala bova. Krasno. Lahko.
Dobro. Prav!
Tako. Namenoma bomo vse zamočili.
Jane, rahla zamuda bo.
Zakaj hočeš tja?
Bogdan? Bogdan!
Sergej? –Greva. –Zdaj? –Ja, zdaj.
Ne vem, kaj dela, a mu pomagam. –Samo po pesmi naj bo na mestu.
Potnika imamo.
Sergej!
Vse odpri!
Ljubi bog! O, bog ...
Sergej, reci, da se načrt tu ne konča.
Pojdiva.
Agent Hunt? –Ti pa si? –Agentka Carterjeva. –V redu.
Kdo je s tabo? –Sproti bom povedal.
Vžgi.
MISIJA: NEMOGOČE
PROTOKOL DUH
Sergej, kaj se dogaja? –Ne skrbi.
Nočem načenjati očitnega, ampak od kod ta kosmati Rus?
Bogdan? Dajal mi je podatke. Ubili bi ga.
Zdaj bo prost. Čistilci? –Na poti. –Dobro.
Benji, kaj pa ti tu? –Opravil sem terenski preizkus.
Noro, ne? –Ja, no ...
Test DNK. –Jaz sem. –Samo preverjam. –Temeljito.
Sergej? Nisi Rus?
Mirno.
Čistilci prihajajo. Z metlami. –Razumem.
Nisi ... Sergej?
Nič ti ne bo. Bogdan, za prijatelje vedno poskrbim.
Prijatelj ...
Nerodno, da je zraven. –Kar dobro je šlo.
Zakaj si bil v ruskem zaporu? –Zakaj sta me rešila?
Te ne bi bilo treba? –Takole bom rekel.
Če je sekretar hotel, da me izvlečeta, je zunaj hudo.
Iskali smo kartoteko. Izgubili smo jo.
Smo? Kdo jo je izgubil?
Agent Hanaway. –Kje je Hanaway?
Šlo je za paket.
Zaupno kartoteko. Samo prestreči bi jo morali.
Vedeli smo, na katerem vlaku je.
Kurir pride čez dve minuti. –Nečesa pa nismo vedeli.
Postaja čez 6 minut. –Kdo je kurir.
Zdaj ali nikoli. –Kurir ... Kako mu je ime?
Daj, streljaj! –Ni več časa.
Ime. Ne morem slediti vsem.
Marek Stefanski. Za božjo voljo!
Si slišal? –Marek Stefanski.
Iščem.
NAJDEN
Prepustita meni.
Je vse v redu? –Onesposobil ga je in vzel torbo.
Sedite in zajemite sapo.
Papirje je imel v rokah. Gladko je šlo.
Imamo kartoteko. –Ampak nismo je iskali samo mi.
Ris, nekdo se je vmešal.
Nisem sam. –Policija? –Oborožen sovražnik.
Zdrži, že grem. Prevesa, pomagaj mu. –Ne!
Jugozahodni vogal čez 60 sekund.
Njegova kamera je prepoznala obraz in sprožila alarm.
Prepozno.
Izvlekel se boš.
Lepa si.
Žal mi je, da ... Moral bi ti povedati.
Bila je moja akcija. Jaz sem ga poslala na teren.
Živel je le toliko, da sem ga videla umreti.
Žal mi je.
Jo poznaš?
Sabine Moreau. Plačana morilka. Dela za diamante.
Kaj je v kartoteki?
Kode ruskih raket.
ENM išče novega skrajneža z vzdevkom Kobalt.
Sprožiti hoče jedrsko orožje. Moreaujeva je že delala zanj.
Kaj ENM še ve o njem?
Toliko kot ti zdaj. A če ima Moreaujeva šifre,
je Kobalt postal glavni sovražnik. –Prispeli smo.
Agent potrjen. –Zakaj je bil v zaporu?
Izginil je, ko sta z ženo ... Saj veš.
Mislil sem, da je premeščen. Na dopustu.
Ampak šušljalo se je o neodobrenem uboju.
Dobrodošli, g. Hunt. Po novih podatkih je Kobalt bil ali je še
vodilni jedrski strateg ruske obveščevalne. Razkrili ga bomo,
če se infiltriramo v Kremelj.
Mimo nadzornih točk boste šli kot general Anatolij Fedorov.
Kobalt bo naredil vse, da prikrije identiteto.
Vaša naloga, če jo sprejmete ... Vdrite v strogo varovani arhiv
in ukradite njegovo kartoteko. Kobalt je že na poti tja.
Časa imate ... –4 ure 52 minut. –Da vdrete tja.
Da ne izgubljamo časa, je ekipa že izbrana. Carter in Dunn.
Če bi katerega od članov ekipe ujeli ali ubili,
bo sekretar zanikal vpletenost.
Sporočilo se bo uničilo čez 5 sekund. Srečno, Ethan.
Kaj si izvedel?
V Kremelj gremo.
Si rekel Kremelj?
Prav.
Zelo razburljivo.
Terensko delo. S tabo.
O tem sem sanjal.
Odlična krinka. Izrezan general si.
Škoda, da ne nosiva celih mask.
Vsi jih nosijo, samo Benji ne.
Oprosti. Ko sem živčen, blebetam. Že spet. Tiho, Benji.
Sedem varnostnikov, rentgen, kamere, detektor kovin.
Pričakovano. Zmogla bova.
Izpuščam čez tri, dve, ena.
Resen obraz. Obraz za Kremelj.
General!
Major Egorov. Dokumente, prosim.
Nadrejenega bi morali poznati.
Ne najdem vas.
Preverite še enkrat, vojak. –Egorov.
Oprostite, nisem vas prepoznal.
To boste še obžalovali.
Dobro je šlo.
Drži jezik. –Oprostite.
Šlo bo.
Žal mi je zaradi Julie.
Da se ni obneslo. Že prej sem hotel reči, ampak ...
Bila mi je všeč. Nehal je govoriti.
OBDELAVA KONČANA
Prazno.
Gnezdo je prazno.
Javi se, vodja. Ponavljam, javi se.
Si prišel do arhiva?
Stotnik! Arhiv! –Hitro!
Nekdo je na isti frekvenci. –Vodja, čakam na ukaz.
Pripravljen za detonacijo. –Prekini nalogo.
Srečanje na 92.
Zaprite vrata!
Hitro!
Eksplozija plina pod Kremljem je sprožila verižno reakcijo.
Ni še jasno, kateri del je poškodovan,
očividci pa zatrjujejo, da je na severu nastal velik krater.
Odgovorni trdijo, da plin ni strupen.
Naši mediji ne lažejo nič manj kot vaši, Američan.
Oba pa veva, da si eksplozijo povzročil ti.
Vodja, čakam na ukaz. Pripravljen za detonacijo.
Zate, vodja, je najhuje,
da te bom jaz trpinčil za to, kar si naredil moji domovini.
V bolnišnici ste, ne v nočnem klubu.
Miša, pomagaj.
Soba 12.
Menda ima srečo, da je živ.
Samo blažji pretres ima. –Briga me za njegovo zdravje.
Marsikaj mora pojasniti.
Pazi!
Pokliči prevoz.
Poglej tja!
Ni pametno.
Pred minuto se je zdelo.
Vsi agenti! Tarča beži na zahod!
Zavarovalnica. Želite?
Sat 20. Agent 82–DE prosi za takojšnjo evakuacijo.
Srečanje na A–113. –Potrjeno. A–113.
Podrobnosti o plinskem omrežju pod trgom še nimamo,
večji del pa je iz časov ZSSR in že 30 let ni bil obnovljen.
Ana, razmišljal sem.
Kaže, da ...
Za nekaj dni moramo iz mesta. Aleks, ti, jaz ... Na dopust.
Zdaj? –Nocoj.
Zakaj govorita angleško?
Samo ... Samo mi trije.
Morda ni bila nesreča, temveč napad.
Kam bomo šli? –Dobivamo prve podatke o ranjenih.
11 turistov še neznanih narodnosti
so odpeljali na zdravljenje v bližnje bolnišnice.
Ruske oblasti krivijo puščanje plina,
izvedenci pa trdijo, da oblika in obseg eksplozije
ustrezata podtaknjenemu eksplozivu,
kar poraja sume, da je šlo za nenapovedan napad.
Ministrstvo za obrambo trdi, da je nesreča ...
Ana, spakiraj za Aleksa. Takoj bomo odšli.
Ana?
Ana!
Delo nas čaka.
G. sekretar.
Nisem vedel, da ste v Rusiji. –Od eksplozije nisem več.
Včeraj sem prišel k premierju na podelitev reda prijateljstva.
Zdaj grem v Washington, da bom predsedniku dal odpoved.
Moj glavni analitik Brandt.
Imate pisalo? –Prosim? –Pisalo.
Kaj se je zgodilo v Kremlju? –Glavni analitik?
Namigujete na mojo napako? –Evropejec.
Pri 50-ih letih, 180 cm, 80 kg, modre oči. Kdo je?
Groba risba, a lahko bi bil Kurt Hendricks.
IQ 190, služil je v švedskih posebnih enotah.
Profesor fizike na univerzi. Izvedenec za jedrski razplet.
Moral je odstopiti ...
Ker je nor.
Kobalt.
Obvestite Kremelj, da ima eden od strategov sprožilec,
agent pa šifre jedrskih raket. –Zakaj to mislite?
Videl sem ga, ko je s torbo odhajal iz orožarne.
Z eksplozijo je zakril sledi. Tedne ga ne bodo pogrešili.
Če jim ne povemo. –Ne bodo poslušali.
Kar se njih tiče, smo mi razstrelili Kremelj.
Odnosi med državama niso bili tako napeti od kubanske krize.
Krivdo pa valijo na ENM, čeprav po krivici.
Predsednik je sprožil protokol Duh.
Zanikal je povezavo z ENM.
Kaj zdaj? –Odpeljati vas moram v Washington,
kjer vas bodo ožigosali za skrajneža
in vam naprtili bombardiranje Kremlja. Razen ...
Če na poti do letališča ne pobegnete.
Po napadu name in g. Brandta. –Gospod?
Potem bi nezakonito pobrali potrebno opremo
iz skrivališča, ki sem ga spregledal
in kjer ekipa čaka nove ukaze. –Gospod, mogoče ...
Nato bi izginili. Ker se o tem nikoli nisva pogovarjala,
vaši nameni ne bi bili jasni. A če koga ujamejo ali ubijejo,
bo razglašen za terorista, ki hoče sprožiti jedrsko vojno.
Vaša naloga,
če jo sprejmete.
Bili ste moj najboljši agent. Žal mi je, da je prišlo do tega.
Po vsem, kar ste žrtvovali.
Če se ne srečava več, vedite, da sem vas imel za prijatelja.
Ne kažite se. Peljite!
Ste celi?
Zajemite dih in plavajte z mano. Pripravljeni?
Kaj zdaj?
Počakajte.
Kam pa bi šel?
Ustavite ogenj! Ne streljajte!
Ustavite ogenj! Spustite orožje!
Na kaj streljate?
Danes sta iz Rankowa pobegnila dva zapornika.
Pa ta? Kaj vemo o njem?
Zakaj bi to uspelo?
Kaj? –Signalna raketa. Zakaj bi uspelo?
Delovalo je. –Vem, ampak ...
Zakaj? Kako ste vedeli, da bodo streljali nanjo?
Ravnal sem po občutku.
Prav. Kako ste si zamislili?
Možak med obstreljevanjem s signalno raketo plava naokrog?
Kaj so po vašem mislili? –Mislili?
Niso mislili. Streljali so na vse, kar se premika.
Dal sem jim tarčo. Niso geniji.
Vse to se zares dogaja, ne? –Ja.
Kaj je ta zvok? –Najin prevoz.
Zelen vagon, številka 47.
Vidim zelene.
Hitro!
47. –Ne vidim številk. –47. O, sranje!
Tole je. Pri popisu. –Vnesite šifro.
Potrdite.
Čitalnik mrežnice!
Potrebna slika mrežnice. –Pazite!
Potrebna slika mrežnice. Agent prepoznan.
Ethan? Mislil sem, da si mrtev. –Saj smo. –Kdo je to?
Agenta Dunn in Carter. Analitik Brandt. –Analitik?
Agent prepoznan.
NALOGA ZA E. HUNTA
Kakšen bo konec sveta?
Predvideti moram nepredstavljivo.
Smrt milijard gledati kot igro.
Po 20 letih sem otopel. Dokler se nisem vprašal nečesa drugega.
Kaj bo po koncu sveta? –Je linija res varna?
Na dva ali tri milijone let ... –Je zagotovo varna?
... katastrofa opustoši Zemljo. A življenje teče naprej.
Kar preživi, postane močnejše.
Uničenje sveta je neprijeten, vendar nujen del evolucije.
Vprašal sem se, kaj bo, ko bo grozil nov konec sveta.
Vseeno mi je, kako ga zvlečeš v Dubaj. Izplačalo se ti bo.
Preučil sem Hirošimo, Nagasaki. –Čakal bom klic.
Iz pepela vstali mesti,
spomenika nedoumljivemu, posvečena miru.
Pomislil sem, da je jedrska vojna morda del naravnega reda.
A le, če je nadzorovana.
In le, če se vsake žive duše enako dotakne.
ENM meni, da je Kurt Hendricks jedrski skrajnež Kobalt.
Iz Kremlja je odšel z nečim, podobnim sprožilcu.
S. Moreau je ubila agenta in vzela izstrelitvene šifre.
Menda bo čez 36 ur prišla v hotel Burj v Dubaju.
Kobaltov agent Marius Wistrom je že na poti tja.
Sprožilec bo delal samo s pravimi šiframi.
Wistrom jih bo kupil.
Sekretar
je mrtev.
Predsednik je uveljavil protokol Duh.
Ukinil nas je. Ni satelitov, varne hiše, podpore ali rešitve.
Mi štirje in kar je v vagonu smo vse, kar je ostalo od ENM.
Odslej delamo na svojo roko. Če se hočete umakniti, povejte.
Le mi ločujemo Hendricksa od njegovega cilja.
Ničesar ne prepustimo naključju. Vsi okoli njega
so dragocen vir podatkov o tarči.
Ne sme se vedeti za nas. Če uide, bo izgubljen.
Kaj zdaj? –Wistrom bo šifre dobil čez 36 ur.
Ne sme jih odnesti iz hotela, mora pa nas pripeljati k šefu.
Bo, če bo imel šifre. –Ali če bo tako mislil.
Pred prodajo moramo zamenjati šifre in mu slediti do šefa.
Preprosto. Sunemo jih in podtaknemo lažne.
Jane bo igrala Moreaujevo, prodala šifre, stvar rešena.
Kako pa naj jih sunemo Moreaujevi? –Pospravimo jo.
Ja, pospravimo jo. Ampak diskretno. –Diskretno.
Saj res, vir je. Samo glasno razmišljam. Ni vse uporabno.
Wistrom bo ostal živ. Moreaujeva tudi.
Plačala bo za Hanawaya, ampak ko bom jaz rekel. Po tej akciji.
Vzemite le potrebno. –Ja ... Kaj pa veš?
Dubaj
Tudi če zamenjamo oba, kako naj ju ločimo,
da tega ne bosta opazila? –Predelali bomo hotel.
Wistrom bo prišel v našo sobo, ne k Moreaujevi.
Jaz bom Moreaujeva. –Benji pa spodaj Wistrom.
Maska! –Dobil se bo s pravo Moreaujevo. –In ...
Kaj bom počel jaz? –Ti? V pomoč boš.
V pomoč. Krasno. Če torej prav razumem ...
Burj Khalifo, najvišjo zgradbo na svetu, bi predelal,
da bi človeka, ki se nista srečala, prepričal, da sta se.
Ne?
Kamele.
Kdaj bo dostava iz čistilnice? –Že grem.
Trkanje čez 34 minut.
Drobna težava, nič hujšega.
K strežnikom bomo morali priti od zunaj.
Kaj?
Požarni zid je kot v vojski. Youssef na sedežu bi to rešil,
a ne njega ne nas ni več. Čas bi rabil. –Poveži kabel.
Mimo štirih varnostnih blokad? Od znotraj ne bo šlo.
Če ne pridemo tja, ne moremo nadzirati dvigal in kamer.
Že pred začetkom bo konec. –Od zunaj bi prišli tja. –Mi?
Na računalniku delam.
Jaz pa sem samo v pomoč.
V katerem nadstropju so? –130.
130.
Jaški. –Detektorji dotika. –Dvigalo. –IR senzorji. –Ni časa.
Kako?
Visoko je.
Ne pozabi. Odlepi roko, pa bo popustilo.
Ko je merilnik moder, drži. Tako si zapomni.
Plav bo obstal. –Če je rdeč? –Boš preč.
Nož in vmesnik za strežnik. Tu zadaj sta. Eden, drugi.
Strežnik je 11 nadstropij više in sedem sob naprej.
Zveza? –Ja, slišim.
26 minut do trkanja.
25 minut do trkanja.
Kaj je to?
Ja, kaj je to?
Peščeni vihar.
Daleč je, Ethan. Ne bo težava.
24 minut do trkanja.
Kje je Ethan?
Zafrkavata.
23 minut do trkanja.
Zgoraj sem.
22 minut do trkanja. –Odštevanje mi ni v pomoč.
Samo povem.
Notri sem. –Odlično. Na pol poti.
Našel sem strežnik.
Reci, da deluje. –Gremo v živo.
Imam nadzor nad dvigali in varnostnimi kamerami.
Začnimo preurejati. –Ti voziš. Pazi na tarči.
Moreaujeva je pri dvigalu. Zgodnja je. –Pojdi.
Vrat ne moremo odpreti, kaj? –Vrat? Ne. –Ethan, pridi dol.
Ethan! Je kaj narobe?
Ne bo nam uspelo. –Mora nam. Kje je Ethan?
Vrv ni dovolj dolga! –Česa ne poveš!
Ni bilo lahko, ampak mi je uspelo.
Kaj sem zamudil?
Leča lahko malo žuli.
Slika in slike pošilja v tiskalnik v aktovki. Bo šlo?
Ne vidim na eno oko, ampak bo. –Dvakrat pomežikni, da slikaš.
Številke so zaporedne.
Popolna kopija.
Le številke so pomešane.
Maski? –60 sekund. Je ne bi imel še jaz? Nisem Omar Sharif.
Delal se bom Francoza. Sledilnik. Slediš temu. –Sponki?
Papirju. V aktovki je. Prepojen z izotopi, ki ...
Povsod mu boš sledil. –Domet? –Slab. 800 m.
Wistroma raje ne spusti z oči. Je to on?
Kdo je z njim? –Ne vem. Nisem povezan z bazo.
Kdo je z njim?
Leonid Lisenker. Kriptograf. Predelal je ruske jedrske šifre.
Tu je, da bi potrdil pristnost. –Razkrinkani smo. –Ne.
Pa bomo, ko bo videl ponaredke. –Ne bomo.
V dvigalu je. –Zadrži ju.
Kako hitro bi preprogramiral? –V nekaj sekundah. Zakaj?
Da bi naredil točne kopije šifer.
Ne smeš. –V 22. je. –Upočasni ga. –Bom poskusil.
Ethan, počakaj malo.
Wistromu boš izročil delujoče šifre?
Ja, preprogramiraj. –Poslušaj se. Obseden si. Ne razmišljaš jasno.
Ne, ne bom dovolil. –33. Vzpenja se.
Naša naloga je Hendricks, ne šifre. –Daj mu napačne.
Ne bo dobro. Za terorista je poraz samo vaja za uspeh.
41! –Če nam uide, se bo pojavil drugje. Našel bo drugo pot.
In ne bo ENM, da bi ga ustavila. Zdaj ali nikoli. Daj.
Nobenih naključij. Sam si rekel. –Ti si analitik.
Reci, da ne more drugače dobiti šifer. –50!
Reci, da je to zanj edina pot. Reci to, pa bom odnehal.
Brez bomo šli. –Brez mask? –Jane mora iti. Nimamo izbire.
Videla te bo. Neoborožen boš. –Kdo pravi, da se poznata?
Kdo pravi, da se ne? –Ni važno.
Prekleto. Nimamo izbire.
Očala.
Kaj, če se poznata?
Vstopita.
Kateri je Wistrom?
Jaz.
Občudujem vaše delo.
Sedita.
Kje so moje šifre?
Kje so moji diamanti?
Blizu.
Imate plačilo zame? –Ko bom videl šifre.
Brez skrbi. Naprej! Naročila sem nam čaj.
Brez diamantov ne bo šifer. –Brez šifer ne bo diamantov.
Ubij tega. –Nisva prišla sama.
Hodnik je bojišče. –Veste, za koga delava.
Brez šifer se ne bova vrnila.
Kako dobre so okrepitve? –Najboljše.
Najboljše sem ubila.
Sladkor?
Zaključimo. Vi hočete plačilo, jaz zagotovila.
Ko potrdi šifre, boste dobili diamante.
Tako, ali pa bomo vsi šli domov v vrečah.
Nihče ne bo živ odšel.
Prinesi.
Je kaj narobe? –Zaklenjena je.
Oprostite. Gotovo je nekje ključ.
Trenutek.
Moja napaka. Kombinacijo ima, ne ključ.
Povejte številke.
Prave so. –Nič.
Nič.
Daj, daj.
V veselje mi je bilo ... Wistrom ima šifre. Na poti je.
Ubogal sem vas. Izpustite mojo družino.
Izpusti Leonidovo družino. –Hvala bogu. –Sam se mu zahvali.
Bilo mi je v veselje.
Ubij ga!
Moreaujeva beži! –Pusti jo meni.
Jane? Vir je. Potrebujem jo živo!
Potrdi. Potrdi!
Wistrom je v dvigalu. Leonida ne vidim.
Zadrži ga in pokliči dvigalo.
Poišči Leonida.
Benji, sledim Wistromu. Je še v dvigalu?
V dvigalu je.
Ethan, oglasi se. –Benji, izgubil sem ...
Ethan, me slišiš?
Kristus!
Sedi!
Pazi nanjo. –Zakaj jaz? –Ker bi jo jaz ubila.
Stoj, vodja. Si mislil, da te ne bom ujel?
Nisva sovražnika, bila je past. –Kmalu bo jasno.
Zmigaj se. –Žal mi je.
Benji? –Povej. –Leonid je ranjen.
Zdrži. Zdrži.
Jane, ne!
NI SIGNALA
SIGNAL NAJDEN
Kaj se je zgodilo? –Ni bila v pomoč. –Zato jo vrzimo ven.
Nisem je vrgla. –Vrzimo jo. Ona ni bila naša naloga!
Izslediti bi morali Hendricksa, ki je zdaj kdo ve kje
z izstrelitvenimi šiframi! –Nisi opazil, da je merila vame?
Ti pa ne odprtega okna in višine.
Nagonsko sem ravnala. –Ni važno.
Grozi jedrska vojna. Vir je pomembnejši od tebe.
Ti boš pridigal? Birokrat si, ki smo ga dobili na grbo.
Povej kaj dobrega. Je tukaj?
Dunhillov vžigalnik. Pridem.
Nihče mi ne bo sledil. Pazi, da tudi tebi ne bo.
Kako so nas Rusi našli? –Mene vprašaš? –Moral bi zakriti sled.
Takih napak si ne moremo privoščiti. Agent si, ne tehnik.
Ti pa samo analitik, ni res?
Ni res?
Kdo si v resnici?
Kaj sprašuješ? –Kaj? Drugače bom vprašal.
Kako tako izurjen agent postane analitik?
Vsak ima svoje skrivnosti.
Ni res, Ethan?
Zaupaj svoje, pa jih bom še jaz.
VARNO JE
Tu imam prijatelje. Nekoga bom poslal po vas.
Pa Hendricks? Kaj zdaj? –Skupaj bi ga morali ustaviti.
Kaj boš naredil? –Spremenil načrt.
Je to vse? –Boš sam šel nadenj?
Bi pojasnil, agent Brandt?
Bil sem na varovanju na Hrvaškem.
Sledil sem viroma, možu in ženi.
Ne bi smela vedeti za nas. Rutinska naloga.
Po treh dneh
smo izvedeli, da ju iščejo srbski morilci.
Stvar smo imeli v rokah. Vedeli smo zanje.
Ampak glodalo me je, da bi ju moral posvariti.
Hotel sem, da vesta.
Ampak ukaz je ukaz, zato sem molčal.
Nekega dne je moški šel na tek.
Sledil sem mu, pri ženi sem pustil dva moža.
Našel sem nezavestna, žene pa ni bilo nikjer.
Čez tri dni so našli njeno truplo.
Kar je ostalo.
Nisem več šel na teren.
Česa takega nisem mogel ponoviti.
In mož? –Nisem ga več videl.
Do predvčerajšnjim, ko sem spoznal Ethana Hunta.
Ne, zapustila ga je. –To sem slišal tudi jaz.
Ampak bil sem tam.
In bil sem zraven, ko so sekretarju sporočili,
da je Ethan zaprt, ker je hladnokrvno ubil šest Srbov.
Neodobren umor. –Zatajili so ga.
Naslednji hip sem letel proti Dubaju
in se spraševal, ali naj mu povem.
Kako naj mu povem?
Da sem odgovoren.
Lahko bi ga posvaril. Moral bi ga.
Ampak ga nisem.
Zato je umrla.
Sergej! Prijatelj moj!
Rekel sem, da ga bom pripeljal. –Kako naj vem, da je on?
Seveda je. Ti zaupaš meni, jaz tebi. To je tisti možak.
O njem sem ti razlagal. Tole lahko snamemo.
Oprosti. V redu je, a te ne pozna kot jaz.
Torej delaš za ameriško vlado.
Ti pa preprodajaš orožje. –Ne, ne, Sergej.
Neodvisni obrambni koordinator je.
Ugleden posel. Prijatelj je. –Diamanti so za Bogdana.
Kar vzemi jih. –Kaj sta se zmenila vidva, je vajina stvar.
Če hočeš kaj od mene, plačaj.
Nisva se razumela. Prodajam, ne kupujem.
Prodajaš. Kaj? –Prihodnost.
Dovolj je imam, hvala. –Na robu vojne smo.
Vojna je dobra za posel. –Jedrska vojna?
Nadaljuj. –Iščem Hendricksa. Morda ga poznaš kot Kobalta.
Gotovo veš, kaj hoče. Verjetno je to že hotel kupiti od tebe.
Nadaljuj. –Ima sprožilec in šifre.
A brez taktičnega satelita mu ne pomagajo. Kje ga bo dobil?
Človek, ki to ve, je potencialen terorist.
Za tvojo vlado je potencialen terorist pravi terorist.
Če mi boš pomagal, bodo moji prijatelji tudi tvoji.
Žal mi je. Ne morem ti pomagati.
Ne morem ti povedati, da je Rusija potihoma prodala
zastarel taktični satelit telekomu v Bombaju.
Kdo je to predlagal?
Podjetna tretja stran. –Za provizijo.
Pomagaš starim prijateljem, dobivaš nove.
Bi ga lahko izključil? –S posebnim znanjem. Sam ne.
Kaj je v torbah? –Naša oprema.
Kako si jo dobil? –Novega prijatelja imam.
Lepo, da smo bili v pomoč. –Zdaj ste lahko. –Poslušaj ...
Kar je, je. Stvar lahko rešimo, če se lotimo takoj.
In vsi skupaj.
Prav. Kam gremo?
V Indijo.
V Indijo? Prav.
Prima reaktivec. –Počakaj, da vidiš avto.
Sidorov.
Kako gre, prijatelj stari?
A, ti si.
Imel sem drugo delo.
Ampak kmalu te bom spet lovil.
Menda iščeš Američana. –Tako je.
Iščeš tudi jedrski sprožilec, ukraden iz Kremlja.
A tako? –Lahko ti pomagam najti oba.
Če se dogovoriva.
Brij Nath. –Plejboj. Multimedijski tajkun.
Njegova mreža je na videz sodobna.
V resnici so ostanki hladne vojne, kot je satelit Novosti.
Hendricks ga potrebuje, mi mu moramo to preprečiti.
Za to pa moramo dobiti šifre. –Tako ali drugače.
Če mi ne uspe, bo načrt spodletel.
Zmogla boš.
Pred enim tednom bi ti verjela.
Ne krivim te.
Zaradi nje si izgubila ljubega človeka. Tega ne pozabiš.
Ti je odleglo?
Ko si ubil morilce svoje žene.
Ne bosta se vrnila.
Ročno moramo vdreti v osrednji strežnik.
Oblečen v to boš vstopil skozi zračnik
in se spustil k računalnikom.
Usmeril te bom k relejem, da nas boš priključil.
Na zabavo bomo šli ločeno. Ethan je v ozadju, Jane ...
Dobi šifre. Izključim ventilator, ti skočiš in vključiš oddajnik
in Ethan mi da šifre, da bom našel Hendricksa.
Nekaj si na hitro preskočil.
Tisti del pri računalnikih, ko moram ... Skočiti?
Ujel te bom. Česa ne razumeš?
Česa? Osem metrov globoko je. In uporabljal bom magnete.
Glede na nedavne izkušnje ...
Preverjeno je. Bolj bi me skrbela vročina.
Seveda. Kakšna vročina?
Vsak računalnik postane vroč, če izključiš ventilator.
Seveda. –Relativno.
Seveda. Torej bom skočil ...
V bistvu v peč.
Ja, v bistvu. Ampak ujel te bom.
Krasno.
Bombaj
Preverjam zvezo. –Saturn sliši, Jupiter.
Tukaj Pluton.
Na zabavi sem.
Tam je.
Priskrbi šifro.
Venera gre k tarči.
Zgrabil je vabo.
Znaš narediti vtis.
Zakaj sem Pluton? Ni več planet.
Lahko si Merkurec. –Duhovito, rekel si "kurec".
Na položaju sem. –Pošiljam rover.
Prihaja. Obrni mu hrbet.
Ne olajšaj mu dela. –Boš ves čas govoril?
Čez 20 minut naj vsi dobijo šampanjec.
In še steklenico za domov.
Ste že očarani? –Raje imam viski.
Brij Nath. Dobrodošli v mojem skromnem domu.
Rover je na mestu. Ustavljam turbino.
E- pošto pošilja. Bodi Venera.
Soprog? Fant?
Bolj ... Sodelavec.
Saturn, skoči.
Skočil bom. Zdaj bom skočil.
Zdaj? –Ja, skoči.
Skočim naj. –Skoči. –Ujel te bom. –Zdaj!
Si prepričan, da se bo obleka obnesla? –Še kar.
Še kar?
Skoči.
O, bog. Prav.
Skoči.
Skoči!
Jupiter, odšel je.
Si skočil? –Ne bi smel?
Ker sem!
Počakaj.
Improviziram. Ne udari me.
Ljubi bog, kako ste strastni.
Pokazal bi vam svojo zbirko umetnin.
Čakala sem na povabilo. –Poiščite me.
Velja. –Gor grem.
Pazi, verjetno je že malo vroče. Hendricksa moramo prehiteti.
Poglejte levo. In gor. Vaša muhasta strast je mikavna.
Oni drugi ni vaš tip. Hladen je. Jaz pa sem vroč.
Vroč kot vsi Indijci. –Levo zadaj.
Za tabo na levi je. –Ko se mi bližate, je vse bolj vroče.
Dvigni, dvigni! Preveč!
Vidim vas.
Menda imate eno najboljših zasebnih zbirk na svetu.
Vsekakor je zasebna.
Saturn, kako gre pri relejih? –Na mestu sem.
PRIPRAVLJENO
Vidim satelit.
Lahko pomagam? –Ne bi rekel.
Potrebujem šifre.
Izvirniki iz Chhatarpurja.
Zagovorniki tantre verjamejo,
da spolna čakra skriva naša najbolj podzavestna hotenja.
Poveži s satelitom. Zaženi z vojaškimi nastavitvami.
Naloži virus.
Kaj je to?
PRENOS
Kaj je to, zaboga? –Kaj je kaj? –Podivjal je!
Virus s satelita. –Uničil bo strežnik,
preden bomo mi satelit. –Reprogramira ga!
Operativen bo čez pet minut. –Je kaj narobe? –Ne.
Jane, potrebujemo šifro. –Končno sama.
Venera, nalomi ga in dobi šifro.
Saj sva sama, ne?
Nihče naju ne bo motil.
En gib, pa ti bom zlomila vrat. Šifra za relejsko postajo.
Povej, sicer boš za vedno obmolknil. Šifre!
46, 82, 93.
Kaj je? –Sistem je padel. Prepozni smo.
Razkril se je. Benji, ga najdeš?
Signal prihaja iz državne TV postaje 11 kilometrov stran.
Pošlji koordinate. Brandt, ven.
Dvigni me! –Jane, končaj in pridi.
Lepo spi.
Hitreje. Naravnost!
Počakaj! Zapelji me skozi! –Ne uboga. Potrpi malo.
Ne dosežem!
Bolj poženi ventilator! –Ne gre. Na polno dela.
KRITIČNO
Brandt?
Naslednjič bom jaz zapeljeval bogataša.
Satelit oborožen in vključen. –Naloži nove šifre.
Poveljstvu zapri dostop. Izoliraj podmornico.
Izstrelili bomo eno raketo. Kot maščevanje za Kremelj.
To bo sprožilo plaz.
Tu sem. –Kdaj lahko Hendricks strelja? –Čez slabe pol minute.
Po drugi poti morava.
Zavij levo. Ulica desno.
Povezano.
IZSTRELITEV ZAGNANA
Hendricks je zagnal izstrelitev. –Kdaj bo poletelo? –Čez 3 minute.
Do tam je tri minute in pol.
Prišla bova.
Magellanove gore Srednji Pacifik
Kapitan.
Pokliči poveljstvo in potrdi izstrelitev. –Takoj.
Nadaljujte z operacijo Železna pest.
Ukaz potrjen.
Prekinite vse komunikacije.
Konec klica.
Zdaj levo.
Nadaljuj.
Ethan? Prepozni smo. Izstrelek leti.
Gotovo se ga da izključiti. –Na sprožilcu. –Pojdiva ponj!
Naj bo mir na Zemlji.
Onesposobi postajo.
Zgrabi Wistroma. Noter!
Postaja je uničena. Ethan lovi Hendricksa.
Ne moremo preklicati. –Lahko popraviš?
Ja, a če ni elektrike, ne bo pomagalo. –Wistrom.
Jane! –Nič mi ni.
Ne. Ranjena je. Ostani tu in krij Benjija.
Benji, popravi. Jaz bom vključil elektriko. Uspelo nam bo.
Vzel bom kovček.
Predolgo ga ni. Ko vključi elektriko, diska vstavi sem.
Naloga opravljena!
Pustite ga!
Ta je moj.
Torej nisva sovražnika.
Klic preprodajalca iz Dubaja ... Hotel si, da te najdem.
Kako bi sicer verjel?
V bolnišnico?
Ugibanja se še po osmih tednih niso polegla.
Priče trdijo, da je bilo letalo, ministrstvo za obrambo pa,
da je bil meteor, dovolj velik, da je bil viden podnevi.
To si rekel. Na glas.
Naloga opravljena. –Rekel sem. –Še vedno si osladen, Ethan.
Ne znam si zamisliti njegovega pogleda.
So oni? –Luther Stickell, Carter, Dunn in Brandt.
Zaradi vas sem zabil ves teden na dnu zaliva San Francisco.
Pusti, bom jaz. –Vem. Vidiva se v Kandaharju.
Hvala, da ste prišli.
Menda zavarovalnica noče plačati za avto.
Ne krije strmoglavljenja 100 m globoko. –Kdo bi rekel.
Kako je z nogo? –Še me nosi.
S tabo? –Celi se.
Jaz sem v redu. Čeprav ne spim.
Sredi noči me obliva mrzel znoj.
Vsi ti ljudje so nasmejani.
Ne sanja se jim, da so se skoraj scvrli.
Če ne bi bilo ... –Gole sreče? –Je bila res?
Bili smo nepripravljeni, v temi. Zatajeni.
Edino, kar je pri tej nalogi delovalo, kot mora,
je bila ta ekipa.
Ne vem, kako smo se znašli skupaj,
ampak sem vesel.
Vaše naloge. Sprejmite jih.
Jaz sem zraven. Nobena naloga ne bo težja od zadnje.
Bomba ... A bo?
Hvala, Ethan. –Hvala tebi.
Agent Hunt. –Agentka Carterjeva.
Brandt.
Ne bom ga vzel. Ne želi si, da grem na teren.
Vem, da je tvoja žena mrtva.
Bil sem na Hrvaškem.
Z eno nalogo. Eno samo. Spodletelo mi je.
Moral bi jo obvarovati. –Kako veš, da je mrtva?
Našli so truplo. –Si ga videl?
Pobil si Srbe. –Da bi jo dobil. –Poslali so te v Rankow.
Nujna žrtev. Sumili smo, da ima Hendricks tam ljudi.
Šest mrtvih Srbov je odlična krinka.
In prihranek.
Sekretar mi ni povedal.
Nalogo sem sprejel pod enim pogojem.
Da se ne razve, da je živa.
Meni pa pripoveduješ.
Kdaj si izvedel, da sem bil tam? –Po Indiji.
Zaigrala sta njeno smrt.
Z mano ne bi bila varna.
Ni bila tvoja naloga, da jo varuješ.
Moja je.
Je med nama vse v redu? –Vse je v redu.
Dober večer, g. Hunt.
Pred 36 urami so vdrli v vojaško omrežje.
Nova teroristična organizacija, Sindikat,
nadzira vsa naša brezpilotna letala. Tarče neznane.
Vaša naloga, če jo sprejmete ...
Slovenian